Pět dětí a skřítek – překlad Zuzany Ceplové

Monika Raindlová, 2002

Edith Nesbitová, socialistka Fabiánské společnosti, napsala mimo jiné i řadu dětských knih. Jedna z těch nejúspěšnějších je bezesporu Five Children and It, jež byla přeložena do češtiny Zuzanou Ceplovou jako Pět dětí a skřítek. Zuzana Ceplová je zkušená překladatelka mnoha knížek pro děti, mezi které patří např. francouzský Asterix anebo Five on a Treasure Island a Five Go Adventuring Again od Enid Mary Blytonové. Pět dětí a skřítek je napínavý příběh, jenž je rozdělen do jedenácti kapitol. Pět sourozenců prožívá díky písečnému skřítkovi, který splní dětem každý den jedno přání, mnoho dobrodružství.

Jak již řečeno, Zuzana Ceplová je zkušená překladatelka, u které nenajdeme na první pohled žádné velké chyby. Při bližším porovnávání originálu s překladem najdeme ovšem nepřesnosti a nedokonalosti překladu. Překladatelka vynechala na mnohých místech nejen jednotlivá slova, ale i celé věty popř. i odstavce. Je otázka, zda Ceplová úmyslně vynechala určitá slova či věty anebo byly vynechány z nedopatření. Zcela určitě však zkrátila úmyslně první a velmi obsažnou větu v 3. kapitole:  

The morning after the children had been the possessors of boundless wealth, and had been unable to buy anything really useful or enjoyable with it, except two pairs of cotton gloves, twelve penny buns, an imitation crocodile-skin purse, and a ride in a pony-cart, they awoke without any of the enthusiastic happiness which they had felt on the previous day when they remembered how they had had the luck to find a Psammead, or Sand-fairy; and to receive its promise to grant them a new wish every day. 

Druhého dne se děti vzbudily už ne tak šťastně jako předešlého dne, kdy věděly, že jim písečný skřítek může každý den splnit jedno přání. (str. 34)

Překladatelka rovněž vynechala část jednoho odstavce uprostřed 3. kapitoly:
	That is an easy example in multiplication of vulgar fractions, but, as I daresay you can’t do even that, I won’t ask you to tell me whether ¾ x 2 = 1 ½, but I will ask you to believe me that this was the amount of ear each child was able to lend to the others. Lending ears was common in Roman times, as we learn from Shakespeare; but I fear I am getting too instructive.

Ceplová byla asi toho dojmu, že se daný odstaveček do příběhu nehodí, a tak jej jednoduše vypustila. Část jednoho odstavce v 8. kapitole vynechala nejspíš z podobných důvodů. Naopak v některých místech příběhu si překladatelka sama přidala slovíčka, a tak význam trochu pozměnila:

	But the house was deep in the country, with no other house in sight,… (1. kap.)
Jenomže pro děti bylo důležité, že dům byl daleko na venkově, na samotě, kde nebylo široko daleko jiné stavení,… (str. 8)

Překladatelka také z nepochopitelných důvodů nepřeložila v jedné větě „the children“ jako „děti“, ale vyjmenovala všechny jejich křestní jména. Několik vět Ceplová přeložila chybně, a tak posunula význam celé věty:

	They all wished so hard, indeed, that they felt quite giddy and almost lost consciousness; but the wishing was quite vain… (9. kap.)
	Nepřáli si, aby Mrně tak rychle rostlo, měli z toho až závrať a div neztratili vědomí. (str. 120)

Z anglického originálu je zřejmé, že děti málem ztratily vědomí kvůli síle jejich přání. Český překlad mluví o závrati z rychle rostoucího bratříčka. Další posun významu najdeme ve větě: 

	They matured their plan in whispers. (8. kap.)
	Šeptem svůj plán ještě vylepšili. (str. 99) 
	Můj návrh překladu je: Šeptali si, jak by plán vylepšili.

Významově posunula Ceplová i větu:

	Father used to say that the ironwork on the roof and coping was like an architect’s nightmare. (1. kap.)
	Otec ji už předem varoval, že okapy na střeše a kryty parapetu jsou jako stavitelův zlý sen. (str. 8)
	Přesnější překlad by byl: Otec říkával, že…

Z obrněných mužů udělala Ceplová obyčejné zástupy lidí, když přeložila „men in armour – crowds of them” jako „celé zástupy lidí“. Když má Jana rýmu, tak podle překladatelky automaticky chrápe:

	The growling was the heavy regular breathing of her sister Jane, who had a slight cold and was still asleep. (2. kap.)
	Ty podivné zvuky vyluzovala sestra Jana, která byla trochu nastydlá, a tak ze spaní chrápala. (str. 21)

Další problémová věta zní:

	„You made fun of me for getting father to have nine pockets in my Norfolks,” said he, “but now you see!” (2. kap.)
	„To jste si ze mě dělali legraci, že jsem si u tatínka objednal devět kapes u kalhot, ale teď uvidíte!“ (str. 26)

Kusy oděvů si lze objednat jen u krejčího a zda byl otec dětí krejčí se neví, i když je to z kontextu velmi nepravděpodobné. Moje verze této věty je:

„Dělali jste si ze mě legraci, když jsem tatínka přemlouval, abych mohl mít devět kapes u kalhot, a teď vidíte!“

Moc hezky nezní ani věta, která nezapadá vůbec do kontextu:

	„It’s a rat, I shouldn’t wonder,“ said Robert.
	„To je krysa, ne,“ řekl Robert. (str. 11)
	Moje verze: „Ani bych se nedivil, kdyby to byla krysa.“

Překladatelka se nevyhnula ani vlivu angličtiny. Projevuje se, i když zřídka, v pořádku slov ve větě, v snaze doslovného překladu a ve frázích. Příklad vlivu angličtiny na pořádek slov ve větě:

Jane felt that Cyril was right. (2. kap.)
Janě se zdálo, že Cyril má asi pravdu. (str. 22)

Překladatelka se pokoušela přeložit anglické „oh“, a nedopadlo to nejšťastněji:

	„Oh – suppose it was only a dream, after all.” (2. kap.)
	„Jéje , a co když to byl přece jen sen.“ (str. 23)

České „jéje“ neodpovídá zdaleka anglickému „oh“. Jak jej přeložit, záleží vždy na kontextu. V tomto případě bych překlad vyřešila takto: „Ale co když to byl přece jen sen.“

Další vliv angličtiny na český překlad najdeme opět v 2. kapitole:

	“Let’s fill our pockets and go and buy things.”
	„Naplníme si kapsy a půjdeme a něco si koupíme.“ (str. 23)
 	Moje verze této věty zní: „Naplníme si kapsy a půjdeme si něco koupit.“

Podobný případ by byl také např. u “let’s go and see”, jehož český ekvivalent je „pojďme se podívat“ a ne „pojďme a podívejme se“. Jde o pevné anglické vazby, které nelze překládat do češtiny doslova.

Nejlépe nezní ani doslova přeložená věta:

	“It seems very wrong,” said Anthea. (4. kap.)
	„Mně to připadá úplně špatné,“ řekla Antea. (str. 57)

Některé věty přeložila Ceplová doslova, aniž by použila spojku:

	She felt it would be a disgrace to leave that hole without getting through to Australia. (1. kap.)
	…, a zdálo se jí ostuda nedostat se tou dírou až do Austrálie. (str. 11)
	Můj překlad zní: Říkala si, že by to byla ostuda, kdyby se nepokusili dostat se tou dírou až do Austrálie.

Podobný případ lze najít o šest stránek dál:

	They looked at each other in despair, and it was terrible to each, in this dire emergency, to meet only the beautiful eyes of perfect strangers,…(1. kap.)
	Zoufale se po sobě podívaly, a bylo hrozné nenajít v této chvíli jinou pomoc, než krásné oči úplných cizinců. (str. 17)
Tato věta zní určitě lépe, když ji rozdělíme do dvou vět a použijeme spojku: Zoufale se po sobě podívaly. Bylo hrozné, že nenašly v této chvíli jinou pomoc než krásné oči úplných cizinců.

Překladatelka si neporadila ani s disjunktivní otázkou:

	He was their elder brother now, was he? (9. kap.)
	To se z něho stal jejich starší bratr nebo co? (str. 104)
	Moje verze: Byl teď jejich starší bratr.

Disjunktivní otázky jsou typické pro angličtinu, v češtině se však používají velmi zřídka, proto je vcelku zbytečné je překládat.

Překladatelka se dopustila i jiných malých chyb a nepřesností. Dává např. dohromady slova jako jsou „rozbít punčochu“, „kapřík v akváriu“ anebo „kočárek pro oslíka“. Slovo „cousins“ přeložila jenom jako „bratranci“ a nebrala zřetel na to, že by se mohlo jednat také o sestřenice. Jelikož v angličtině existuje jen jedno slovo pro obě pohlaví, je dobré „bratranci a sestřenice“ vypsat. 

Ceplová nehleděla na stylistiku, když překládala chvílemi „girls“ jako „děvčata“ a „boys“ jako „kluci“. Měla se rozhodnout buď pro „děvčata a chlapce“ anebo pro „holky a kluky“. Další ne nejsprávněji volený výraz najdeme ve větě:

	…but all the same they followed the others out into the lane. (1. kap.)
	…ale stejně odtáhli za dívkami po cestičce pryč. (str. 18)
	Moje verze: …ale stejně šli za ostatními po cestičce.

V 5. kapitole můžeme najít další stylistickou chybu:

	They went across the churchyard – it was quite dark now – and as they went they talked.
	Vzali to přes hřbitov – teď už byla úplná tma – a cestou spolu vedli řeči. (str. 63 – 64)

„Mluvit“ anebo „bavit se“ jsou jistě stylisticky výše než „vést řeči“.

“Maskelyne and Cook’s” bylo přeloženo Ceplovou jako „loutkové divadlo pro děti“. Na internetových stránkách si můžeme však najít, že Maskelyne a Cooke byli populární kouzelníci, kteří si založili roku 1873 své vlastní divadlo, kde svá kouzla předváděli.

Když děti jméno písečného skřítka Psamiadesa komolí a říkají mu Samiad, překladatelka tuto skutečnost téměř až do konce 1. kapitoly ignoruje. Psamiad vypráví dětem o době, kdy si lidé od něj přáli k snídani megaterium. Ceplová překládá z nepochopitelných důvodů „breakfast“ kromě „snídaně“ i jako „oběd“ a „večeře“. „Hash“ byla přeložena jako haše. Známějším výrazem je však podle mého názoru „sekaná“. Pokrmy nejsou vždy lehké k přeložení. Ne všechny běžné anglické pokrmy máme i my v Česku. Snad proto volí překladatelka pro „gingerbread nuts“ a „sponge cakes“ jen jediný výraz „piškoty“. Nevidím ovšem žádný důvod, proč by nemohl být „gingerbread nuts“ přeložen jako „zázvorový chlebíček“ a „sponge cakes“ jako „piškotové dortíky“.

Hned na začátku 1. kapitoly najdeme v originále krásnou aliteraci:

	…the thorny, thistly, briery, brambly wilderness…
Ceplová si s aliterací nedala žádnou práci:
	…trnitá, ostružinová a kopřivová divočina…(str.8)

Není chyba, pokud se aliterace vypustí, ovšem text pak ztrácí trochu své kouzlo. Proto jsem se pokusila, alespoň pro usmání, o aliteraci v češtině: … bodavá, bodlákovitá, ostnatá, ostružinová divočina…

Další slabší stránkou překladu je velké lpění v určitých oblastech na originálu. Ne všechny kurzívy v angličtině byly přeneseny do českého překladu, avšak většina z těch, které byly, jsou zcela zbytečné. Jedna z těchto „přebytečných“ kurzív je:

	And every time they passed a house, which was not very often, they all said, “Oh, is this it?” But it never was, till they reached the very top of the hill,…(1. kap.)
	A pokaždé, když minuly nějaký dům, což nebylo moc často, se všechny dotazovaly: „Není to tady?“ Ale nikdy to tady nebylo, až konečně dojely na samý vršek kopce,…(str. 7)

Zde se snažila překladatelka dát za každou cenu kurzívu, i když byla zcela zbytečná. 

Za největší nedostatek celého překladu považuji interpunkci, která je až příliš věrná anglickému originálu. Celý příběh je vyprávěn pomocí nesčetných pomlček, jež nejsou na rozdíl od angličtiny v české literatuře tak běžné. Pro ukázku uvádím dva příklady, kde se mohla překladatelka pomlček vyvarovat.

„Byl bych řek, že už jich máš dost,“ posmíval se štolba. „Co Alfréd, a Albert, a Luisa, a Viktor Stanley, a Helena Beatrice, a ještě –“ 
Vtom kočí praštil štolbu do brady – štolba udeřil kočího do břicha – a ve chvíli se oba prali jako diví, boulovali se a žďuchali, váleli se okolo kočáru a pejsek do toho štěkal ze všech sil.
Cyril, stále ještě skrčený v prachu, se doplazil k té straně kočáru, která byla vzdálenější od bitevního pole. Otevřel dvířka – oba muži byli tak zaujati pranicí, že si ničeho nevšimli – vzal Mrně do náručí, a pořád sehnutý odnesl spící dítě kousek po cestě k přelízce do lesa. (str. 41)

Po korektuře by vypadal text takto:

„Byl bych řek, že už jich máš dost,“ posmíval se štolba. „Co Alfréd, a Albert, a Luisa, a Viktor Stanley, a Helena Beatrice, a ještě –“ 
Vtom kočí praštil štolbu do brady, štolba udeřil kočího do břicha a ve chvíli se oba prali jako diví, boulovali se a žďuchali, váleli se okolo kočáru a pejsek do toho štěkal ze všech sil. 
Cyril, stále ještě skrčený v prachu, se doplazil k té straně kočáru, která byla vzdálenější od bitevního pole. Otevřel dvířka – oba muži byli tak zaujati pranicí, že si ničeho nevšimli – vzal Mrně do náručí, a pořád sehnutý odnesl spící dítě kousek po cestě k přelízce do lesa.

První pomlčku jsem uchovala, poněvadž naznačuje, že výpověď není ukončena. V další větě jsem první pomlčku nahradila čárkou a druhou pomlčku jsem vypustila. Jde o posloupný děj, a pomlčky zde nejsou namístě. V třetím odstavci jsem pomlčky opět uchovala. Jde zde o vsuvku, která může být oddělena čárkami anebo pomlčkami.

Druhou ukázku jsem vybrala z 8. kapitoly:

Pak zaryl Robert podpatky a ruce do písku a kroutil se vzteky. „Jen ať počká, až vyrostu – pak uvidí, zbabělec! Mizera jeden! Já ho tak nenávidím! Ale já mu to oplatím – takhle si dovolovat jen proto, že je větší než já!“
„Ty sis ale začal,“ řekla Jana neopatrně.
„To vím taky, ty hloupá – jenže to bylo z legrace – a koukni, jak mě kopnul!“
(str. 90–91)

Se změněnou interpunkcí by text mohl vypadat následně:

Pak zaryl Robert podpatky a ruce do písku a kroutil se vzteky. „Jen ať počká, až vyrostu. Pak uvidí, zbabělec! Mizera jeden! Já ho tak nenávidím! Ale já mu to oplatím. Takhle si dovolovat jen proto, že je větší než já!“
„Ty sis ale začal,“ řekla Jana neopatrně.
„To vím taky, ty hloupá. Jenže to bylo z legrace a koukni, jak mě kopnul!“ 

Zde jsem všechny pomlčky nahradila tečkou, až na tu poslední, kterou jsem vypustila úplně. Na obou úryvcích lze vidět, že se mohly hojné pomlčky v příběhu nahradit v mnoha případech jinou a v češtině častější interpunkcí.

Pomineme-li všechny tyto nedokonalosti překladu a podíváme-li se na překlad jako na celek, musíme pochválit překladatelku za uchování „ducha“ celého příběhu. Ceplová nezměnila nic na rázu vyprávění Edith Nesbitové a dokázala se vcítit do dětského myšlení a jejich vyjadřování. 

Dobře si poradila s překladem mluvy sedláka anebo jazykem rytířů ze středověku. Uvádím příklad z 6. kapitoly:

„Come hither, lad,” said the glorious leader, when the men in Cromwellian steel-caps had said a few low eager words. And he took off his helmet, because he could not see properly with it on. He had a kind face, and long fair hair. “Have no fear; thou shalt take no scathe,” he said.
Robert was glad of that. He wondered what “scathe” was, and if it was nastier than the senna tea which he had to take sometimes. 
“Unfold thy tale without alarm,” said the leader kindly. “Whence comest thou, and what is thine intent?”
“My what?” said Robert.
“What seekest thou to accomplish? What is thine errand, that thou wanderest here alone among these rough men-at-arms? Poor child, thy mother’s heart aches for thee e’en now, I’ll warrant me.”

„Přistup blíže, hochu,“ vyzval ho slavný velitel, když mu muži v cromwellovských přílbách chvíli důrazně šeptali. A přílbu si sundal, protože v ní dost dobře neviděl. Měl milou tvář a dlouhé světlé vlasy. „Neobávej se ničehož, nedojdeš nižádné újmy.“
To Roberta potěšilo. Nevěděl ale jistě, co to je újma, a jestli je to horší než rybí tuk, který mu občas dávali.
„Přednes nám svoji věc bez bázně,“ vybídl ho velitel vlídně. „Odkud medle přicházíš a jaký jest tvůj zámysl?“
„Můj co?“ zeptal se Robert. 
„Jaký jest cíl tvé pouti, že tu bloudíš mezi hrubým vojštěm? Ubohé dítě, matčino srdce jistotně pro tě lká, tak pečetím.“ (str. 72 – 73)

Ceplová úspěšně přeložila dialogy s bojovníkem. Dobře zvolila slovo „újma“ pro „scathe“ a šikovně nahradila „senna tea“ za „rybí tuk“, který je dětem určitě známější než senesový čaj. „…chvíli důrazně šeptali“ bych však nahradila „…chvíli horlivě šeptali“.

Když autorka mluví o anglických chlapcích, o anglickém časopisu anebo o jiných anglických věcech, překladatelka zevšeobecňuje. Uvádím tři příklady:

	“If you know the language it is just as easy to understand as English.”
	„Když tu řeč umíte, je to zrovna tak lehké, jako když s vámi mluví maminka.“

	“English boys mustn’t use their feet when they fight, but their fists.”
	„Bojuje se rukama, a ne nohama.“

	“The Boys of England” 
	„časopisy, které se četly v mém mládí“

Překladatelka může být rovněž pochválena za překlad některých frází:

-	the colour of putty	zelený jak sedma
-	simply donkeyish	úplná konina			
-	Stow it!	Drž už klapačku!
-	Do dry up a sec!	Drž chvíli zobák!
-	bellow like a bull	řvát jako tur

Překladatelka zachovala i vtipné pasáže. Když děti mluví o bakteriích jako o “germans” místo “germs”, Ceplová je překládá jako “batérie”.

Knížka obsahuje na konci malý slovníček pojmů, které vysvětlují např. anglické míry.

Prameny:
Nesbitová, Edith. Pět dětí a skřítek. Přel. Zuzana Ceplová. Praha: Albatros, 1999.
ClassicReader.com: Children : Edith Nesbit : Five Children and It